Klub TALK OF THE TOWN
Delfont uvádí Judy Garlandovou
Já půjdu dál
sama už jen,
romance došla konce.
Půjdu dál, sama už jen,
vždyť láska jsou jen tance...
Zkusím se vynasnažit,
své srdce naučím pět,
půjdu dál, sama už jen,
jak pták, co dá se v let.
Vstříc neznámému,
a stvořím svůj vlastní svět.
A nikdo neví lépe než já,
že sama jsem,
sama...
Svou cestou půjdu sama,
tím končí se to celé,
a zapřu sebe sama,
lásku, smích, přátele...
Šedé mraky nad hlavou
radost mi pokazily.
Chci nyní vzlétnout až tam,
až na své výsluní,
jít vstříc neznámému.
A stvořím svůj vlastní svět.
A nikdo neví, jak já vím,
ne, nikdo neví, jak já vím,
jak moc jsem chtěla milovat, dnes si říkám… k čertu s tím,
ty smutné dny... jsou ty tam!
Je to jen na mně, na mně samé.
Na mně jen, hned odteďka.
Bzum, bzum, bzum tramvaj zněla, cink, cink, cink zvonil zvon,
bum, bum, bum srdce dělá, já padla, když zjevil se on.
Brm, brm, v motoru znělo, škr, škr, škr, pěl brzd hlas,
buch, buch, buch srdce spělo, když usmál se, vůz se otřás’.
O klobouk cvrnk’, posadil se. Snad prý mě nezašlápl, omluvil se.
Ptal se, kdo jsem, mně dech selhal, slova mi uvízla, jak moc mě vylekal.
Bzim, bzim, bzim bzučák bzikl, drn, drn, drn, koles zvuk.
Neodcházej! srdce dělo.
Když vystoupit chtěl, já rukáv mu chytla, ať má stání.
A jak z udělání nezmizel mi ven, bylo to jak sen,
držet se za ruce jen, až na konečnou.
Starosti pomiň,
buď prostě šťasten,
vyžeň si strachy z hlavy ven.
Pěj aleluja,
buď prostě šťasten
a připrav se na soudný den.
Vždyť slunce září, no tak buď šťasten,
hleď, Bůh ti ruku podat chce.
Pěj aleluja,
buď prostě šťasten...
Jedinkrát, až teď, potřebuje mě někdo,
tak jak já jej, spoustu let.
Jedinkrát, až teď, říkám si, živote, veď.
A bůhvíproč vím, že to ustojím,
neb prvně cítím, o čem mé srdce snilo
před mým vědomím...
...jedinkrát, až teď, nedám se smutkem drtit...
Až teď je tady ten, o kom vím...
...už nikdy.
Prvně si smím říct... To je mé, už to nedám!
Když vím, že lásku již mám, vše zvládám.
Jen jedinkrát...
...je tady Mickey, jenž mě potřebuje.
San Francisco, otevři Golden Gate, nenech nikoho čekat před branou.
San Francisco...
Já dám ti lásku jako nikdo předtím,
ať přijde slunce či déšť.
Den, kdy jsme se sešli,
patřil k těm obyčejným.
A přesto prosím, věř mi,
neb nebudu ti lhát, když nemusím.
Dej mi svou lásku jako nikdo předtím,
ať přijde slunce či déšť.
V příznivých časech i ve špatných časech,
vždyť vem to nešť.
Ať přijde jásot či krachy,
ať máme či nemáme prachy,
vždy budu s tebou, ať slunce přijde či déšť.
Dám ti svou lásku, dám ti svou lásku,
dám ti svou lásku, ať přijde slunce či déšť,
velkou jak horu, hlubokou jak řeku, ať přijde slunce či déšť.
Dám ti svou lásku, dám ti svou lásku, dám ti svou lásku...
...já tě neopustím,
nikdy, ach, nikdy, ať přijde slunce, či déšť.
Kdesi, až tam za duhou,
ve výškách,
je ta zem, o níž slýchala jsem
v ukolébavkách.
Kdesi, až tam za duhou,
nebe se modří skví...
... a sny, jež sis troufl snít,
lze zde... naplnit...
Tu tam si přeju hvězdu zřít
a vzbudit se až tam, kde mraky odplynou,
strasti se zcela rozplynou
jak kouř, co z komínů stoupá, tak tam mě najdeš...
Kdesi, až za tou duhou,
kde ledňáčci...
Kdesi, až tam za duhou,
ve výškách,
je zem, o níž jsem slýchala v ukolébavkách.
Kdesi, až tam za duhou,
nebe se modří skví
a sny, jež sis troufl snít, lze zde naplnit...